www.nxtgn.org
Således kommer vi frem til den lidelse -
- som oftest rammer det mere nervøse køn. Hysteri.
Kommer fra de græske ord "livmoder". Studeret meget af franskmændene.
Det har den sidste tid været under observation af vores østrigske kollegaer.
I aften vil vi forsøge, at tilføje en britisk stemme til koret.
Kom med patienten, tak.
Som I kan se, -
- er patienten en almindelig kvinde på 35 år, -
- som har været under min behandling på Betlehem Hospital.
Hun har udsøgt familie. Hun har lidt det meste af sit liv -
- af de klassiske symptomer på kronisk hysteri.
- Hvem kan fortælle, hvad de er? - Trætheden?
- Korrekt. Er der andre? - Snurren i benene.
- Ja. Er der andre? - Kramper.
Også kaldet "hysterisk anfald" -
- hvor patienten kan blive voldelig, faretruende uhåndterlig.
Hvilket er grunden til som en forholdsregel -
- at jeg har givet hende noget heroin.
Man skal være forsigtig, når man forsøger at udløse et anfald i et klinisk miljø.
- Som jeg nu skal til at gøre. - Lad være.
Jeg bønfalder dig, lad være.
- Udløsningspunktet... - Hjælp mig. Hjælp mig.
Hør på mig.
- Se på mig. - Jeg er ikke skør.
- Se på mig.
Udløsningspunktet er måske gemt et eller andet sted på den kvindelige krop.
Oftest på brysterne.
- Lad være med at røre mig. - Inderlårene.
Eller æggestokkene.
Læg mærke til de knugede hænder, den buede ryg -
- de vedvarende og kloniske spasmer.
Og endelig -
- i en dyb kontraktur.
Vær lige opmærksomme. Hendes menstruation er startet.
- Må jeg bede om næste patient. - Før patienten ind.
Nogle spørgsmål?
Hun insisterede på at hun ikke er skør?
Lige som enhver forbryder mener, at han er uskyldig -
- vil enhver skør kvinde hævde, hun er helt normal.
- Men hun virkede meget... - Fornuftig?
Måske. Af fin familie? Flot?
Hun er det hele -
- og rablende skør.
Deri ligger paradokset af sindssyge og den store fare i vores branche.
Således advarer jeg jer alle sammen, -
- som I går i gang med jeres karriere som psykiater -
- tro ikke på det, I hører og kun på halvdelen af, hvad I ser.
For helvede.
Danske tekster: SUBLiME
Hej! Vent!
Hej der. Vent lige. Jeg beder dig stoppe.
Min far ville ikke stoppe, da du kunne være stukket af fra galehuset -
- men jeg overbeviste ham, da du var på vej mod galehuset -
- og ikke væk fra det. - Godt observeret.
Du ligner også kun en mand, som har mistet orienteringen og ikke hovedet.
Det er jeg glad for. Tak skal du have.
Skal du besøge nogen på Stonehearst?
Faktisk skal jeg derhen for at afslutte min uddannelse som psykiater.
Det er en læge, som har specialiseret sig i skøre mennesker.
Jeg kan se, du bliver en god en. Du har rare øjne.
Tusind tak.
Galehuset er lige op af bakken.
- Er du sikker? - Ja. Se!
Jeg kan ikke se noget.
Glædelig jul.
STONEHEARST SINDSSYGEANSTALT
Hallo?
Hallo!
- Og hvem er du så? - Gode gud.
God aften. Jeg er Edward Newgate.
Dr. Edward Newgate, fra Oxford.
Vil du ikke lukke mig ind?
Det kommer an på så meget. Er du ventet?
Det håber jeg da. Jeg har da sendt et brev til forstanderen.
Det må have været flere uger siden.
Posten kommer ikke så tit på denne tid af året.
Virkelig? Jeg...
Jeg laver bare fis med dig. Selvfølgelig kan du komme ind, Ted.
Hvilken kristen ville jeg være, hvis jeg lod dig stå derude og fryse?
Og så juleaften.
Tak skal du have. Det er jeg virkelig glad for.
Mit navn er Finn. Jeg er hovmester her.
Velkommen til vores lille galehus i vildmarken.
I øjeblikket har vi 200 beboere her på Stonehearst.
Sønner og døtre af nogle af de fineste familier i området.
Vi har Baroner, Hertuger. Vi har endda en kusine til dronningen.
Hun kan lide at fingermale med sin egen afføring. Værsgo, Rosie.
Vi har en greve som er overbevist om at han har to hoveder -
- og en jarl, som tror han er en tepotte.
Seriøst.
Vent her.
Lægen kommer lige om lidt.
Okay.
Trepanation.
Et ældgammelt indgreb udført af de indfødte, -
- på dem som var besat af onde ånder. Ved at bore et hul i kraniet -
- troede de, at dæmonerne kunne slippe ud.
Lad os være taknemmelige for, at vi lever i mere oplyste tider -
- er du ikke enig, doktor?
Newgate. Edward Newgate, fra Oxford.
Beklager, jeg er kommet uanmeldt.
Jeg skrev et brev, men Mr. Finn sagde, at det ikke er modtaget.
En mand fra Oxford er altid velkommen.
Hvad har fået dig til Stonehearst?
Som jeg skrev i mit brev, så håbede jeg på at observere dine metoder i...
- Nej tak. - Sludder.
Du har haft en anstrengende rejse. Fra den oprindelige lykkelige uvidenhed -
- hen over store oceaner af akademisk ævl -
- indtil du til sidst ankom på bredden af mit lille kongerige.
Ved begyndelsen af det nye århundrede.
Du vil altså praktisere psykiatri?
Ja, lige så længe jeg kan huske.
- Hvorfor? - Undskyld?
Hvorfor ikke et speciale med mere præstige? Kirurgi, for eksempel.
Jeg bryder mig ikke specielt om blod.
Tropisk medicin eller gynækologi så? Begge giver en bedre løn.
Jeg har altid været fascineret af det forstyrrede sind.
Det er en præst også, men han er i det mindste sikker på at komme i himlen.
Hvad ønsker du at opnå?
Tilfredsheden ved at hjælpe dem, der er i helvede.
Af alle sygdomme kan jeg ikke komme i tanke om noget, -
- der er mere frygteligt end sindssyge.
Den frarøver en mand for hans fornuft, hans værdighed, hans sjæl.
Og den gør det -
- lige så langsomt, uden anger for døden.
Jeg beder dig.
Jeg har lysten og uddannelsen. Jeg mangler kun den kliniske erfaring.
Det er tid til eftermiddagsrunden.
Selvfølgelig. Jeg vil ikke sinke dig...
- Følg mig, doktor. - Tak.
Mr. Finn, vil du hjælpe doktoren af med jakken?
Tak.
Du vil se, at vi har mange af de sædvanlige sager.
Neurasteni, dementia præcox, -
- uhelbredelig homoseksualitet, epilepsi, melankoli.
Vi adskiller os fra de andre anstalter ved vore patienters sociale status.
Alle stammer fra de fineste familier i Europa. Terrance her, for eksempel, -
- er arving til en af kontinentets største formuer fra jernbanerne.
Hvad fejler han?
Han lider af en total mangel på interesse i tog.
- Så hans familie fik ham indlagt? - Interessant sag.
Signore Balzoni blev smidt af hesten under en polokamp i Milano, -
- og siden har han ment, at han er en araberhingst.
Han bliver en smule ophidset ved fodringstid.
Værsgo.
Du vil opdage, at de fleste af vore patienter er her, -
- fordi de er pinlige for familien. Udstødte.
Signore, giv manden hans arm tilbage, -
- ellers stopper din strigling i en uge.
Strigler I ham?
Det er billigt sluppet for at gøre ham tilfreds.
- Vil det ikke styrke hans desillusion? - Jo.
Prøver du ikke at helbrede dine patienter?
Helbrede dem? Med hvilket formål?
At give dem fornuften tilbage.
Og få en ulykkelig mand i stedet for en tilfreds hest.
Madame. Deres Eminence.
Er der altid så livligt?
Her tror vi ikke på, at bedøve vores patienter, -
- så de er sløve af bromider eller lignende.
Vi foretrækker at nyde dem i deres uforfalskede tilstand.
Skak.
God eftermiddag, min kære.
Sygeplejerske. Sygeplejerske?
Har hun spist i dag?
Hun nægter at spise, indtil hendes søn er tilbage fra krigen.
Han blev dræbt i Peshawar i 1885.
Har I prøvet at bruge en sonde?
Vi bruger ikke middelalderlige metoder.
- Jeg ville ikke sige middelalderligt. - Hvad ville du så sige?
En nødvendighed for at undgå døden.
Døden kan undgås lige så lidt som sindssyge.
Den menneskelige tilstand kan ikke helbredes. Kun en tåbe vil prøve.
Hvad ville du gøre ved følgende sag:
En kvinde lider af voldsomme anfald udløst af fysisk eller følelsesmæssig -
- kontakt, som hun ser som grænseoverskridende.
Lyder som hysteri.
- Hvilken behandling vil du foreslå? - Sennepsomslag, vil jeg tro.
- Er hun patient eller marineret sild? - Massage af bækkenet? Potassium bromid?
Jeg er interesseret i din holdning, ikke hvad en lærebog siger.
Glem bromider. Åbn dine øjne.
Se på hende.
Jeg spørger igen, præsenteret for en kvinde med ynde og raffinement, -
- som har så meget passion, at hun frygter, det vil tilintetgøre hende, -
- hvilken behandling ville du ordinere?
Musik.
Tre gange om dagen, mindst.
Bravo, doktor. Jeg er enig.
Kun få terapier er bedre til at reparere sjælen end musik.
Hun hedder Lady Charles Graves. Eliza. Mrs. Graves for os.
Jeg går ud fra, du kender hendes mand?
- Nej. - Frastødende fyr.
Ejer en kæmpe formue.
For ikke at nævne mange unaturlige lyster.
Som forventet blev hendes hysteriske episoder værre efter forlovelsen, -
- indtil hun en nat bed hans øre af og gravede hans øje ud med en kam.
- Så hendes mand fik hende indlagt. - Nej, hendes far.
Hvis det var op til baronen, ville hun stadig være hjemme i hans kærlige favn.
Der går ikke en uge, hvor jeg ikke modtager et brev fra ham, -
- med trusler og krav om, at hun erklæres for helbredt -
- så hun kommer i hans varetægt.
- Så du nægter? - For hendes egen sikkerhed.
- Kom, doktor. - Ja, selvfølgelig.
Der er meget at se før aftensmaden.
Må jeg have lov at sige, at dit klaverspil er sublimt?
Dit klaverspil er sublimt.
Det er sublimt.
Jeg er Newgate.
Dr. Edward Newgate. Mit navn er Edward Newgate...
Sygeplejerske?
- Må jeg bede om et glas vand? - Ja.
Dit klaverspil er sublimt.
Hvad spillede du? Mozart, Beethoven?
- Nej, jeg skrev det. - Selvfølgelig.
- Lad mig præsentere mig. Mit navn er... - Dr. Newgate.
Jeg ved det. Vi får ikke mange besøgende her.
Vi er som en spedalsk koloni.
Jeg tvivler på, at spedalske er så charmerende.
Jeg ville ønske, du ville stoppe med at komplimentere mig. Det gør mig utilpas.
Tilgiv mig, Mrs. Graves. Jeg ville ikke fornærme dig.
Er du sikker på, at du er læge?
Ja, selvfølgelig er jeg det.
Jeg har aldrig mødt en, der undskylder.
Eller som tager sig af, hvem han fornærmer.
Jeg er ikke som de andre læger.
For at være ærlig, så har jeg stadig ikke vænnet mig til det.
Når nogen kalder på en læge, -
- vender jeg mig stadig om, for at se om de taler til fyren bag mig.
- Værsgo, frue. - Tak, sygeplejerske.
Bemærkelsesværdig, er hun ikke?
Hun burde være på en scene, ikke sygne hen på en anstalt.
Tilgiv mig, jeg er dr. Newgate. Edward Newgate. Og du er?
Lad Jael fryde sig med Plovmanden.
- Undskyld mig? - Og Hobab fryde sig med Heraklit.
Det er græsk for kendere.
Newgate. Jeg kan se, at smokingen passer.
Ja, tak.
Undskyld mig, men hvad laver han her?
Jeremiah. Dræbte sin kone med en hammer. Dog ikke uden at være provokeret.
Men hvad laver han i personalets stue?
Da jeg var feltlæge under krigen -
- inviterede vi af og til de menige til middag.
Det styrkede båndet mellem folk og... holdt moralen høj.
Jeg mener, at de samme principper gør sig gældende her.
Det er terapeutisk for patienterne at omgås et venligt samfund, -
- og, kan jeg tilføje, for et venligt samfund at omgås dem.
Middagen er serveret.
God dreng.
Sig mig, doktor, hvad mener du om vores lille anstalt?
Det er meget... ulig alt andet jeg kender til.
Newgate tog for nyligt sin eksamen i medicin på Oxford.
Men hvorfor tage hele vejen hertil, når der er anstalter tættere på London?
Jeg har vist altid gerne ville flytte tilbage på landet.
Jeg voksede op på en gård i Yorkshire.
Mine bedste minder er med køerne og hønsene, der var mine legekammerater.
Du har ikke Yorkshire accent.
Hvordan kan det være, Ted?
Mine forældre døde, da jeg var seks år, -
- så jeg blev sendt til et børnehjem i London.
Forfærdeligt sted.
Men fascinerende, hvis man var nysgerrig om den menneskelige natur, som jeg var.
På en underlig måde var jeg ret taknemmelig over for dem.
Hvordan det?
Elendighed er god til at afklare ens overbevisninger.
Det var på det børnehjem, at jeg blev klar over, hvad jeg ville arbejde med.
At arbejde med de elendige og ensomme.
Og give de stakkels sjæle en lille smule -
- håb og venlighed i en verden, der ved for lidt.
Tilgiv mig, jeg har vist forvandlet middagen til en roman af Dickens.
Velbekomme.
Hvad serverer du i aften, Finn? Egern?
I øjeblikket har vi kun et beskedent madlager.
En skål til Mr. Finn for at forsyne os med så fine varer til vores julemiddag.
- Mickey Finn. - Mickey Finn.
Undskyld mig, hedder du virkelig det?
Ja, hvorfor?
At give en en Mickey Finn betyder, -
- at give en en drink med stoffer i.
Det er helt...
Helt og aldeles.
Det er aldrig faldet mig ind. At give en Mickey.
Det må være sådan min far fik min mor til at ligge stille, mens han...
Undskyld mig, men jeg finder det slet ikke morsomt.
Ikke?
Hvad vil få et smil på den rynkede røv af en mund?
Så er det nok, Finn.
Jeg undskylder. Jeg ville ikke fornærme nogen.
Jeg er ikke blevet fornærmet.
Det er julestemning. Kom.
Lad mig give dig en venskabsdrink.
- Nej, jeg har fået nok. - Kom nu, vi fejrer.
Helt ærligt, Finn.
Jeg er sikker på, han ikke har noget i mod at skåle for vores Herre og Frelser.
Har du vel, doktor?
Med glæde.
Jeg er bange for, det vil give en plet.
Danskvand hjælper. Følg med mig.
Du må tage herfra med det samme.
- Men jeg er jo lige ankommet. - Du hører ikke til her.
Jeg skulle lige til at sige det samme om dig.
Inden længe bliver de mistænksomme.
De tror du er gået op for at skifte skjorte, men nej.
Lad dine ting være. Gå direkte ud i stalden.
Den roan-farvede er den mest sikre. Hun får dig tilbage til byen.
- Skal jeg stjæle en hest? - Ikke så højt.
Ikke før du fortæller mig, hvad der foregår.
Gør som jeg siger. Gå. Nu.
Eliza. Eliza, hør her...
Fru Graves, Jeg... Det må du undskylde.
Jeg ville ikke ophidse dig.
Fru Graves, hør på mig.
Der er noget, jeg må fortælle dig.
Hjælp os!
Slip mig.
Hjælp os! Hjælp os! Hjælp os. Vi mangler mad.
- Vær sød at hjælpe os. - Hvem er du, knægt?
Jeg er læge.
Løgnhals! Jeg har aldrig set dig. Hvor kommer du fra?
- Ovenpå. - Før det, fjols.
Jeg er fra Oxford.
Hør på mig, -
- og hør godt efter, knægt.
Du bliver nødt til at hjælpe os med at flygte fra disse bure.
- Vi er ikke tossede. - Vi er ikke tossede.
- Vi er ikke tossede, vær nu rar.
Hjælp os.
- Selvfølgelig er I ikke det. - Du skal hjælpe os.
Det skal jeg nok. I morgen tidlig snakker jeg med Dr. Lamb.
Dr. Lamb? Er du gal?
Hvis han ved, at du har fundet os, dræber han os alle.
Få fat i nøglerne. Få os ud.
- Vi er ikke tossede. - Okay.
- Du må hjælpe os. - Jeg kigger på det i morgen.
- Luk os ud. - Newgate.
Edward Newgate.
Hvorfra kender du mit navn?
Dit brev.
Husker du, Benjamin? Nogle uger siden. Den unge mand, der skrev fra Oxford.
Jeg husker. Newgate.
Dit brev kom med sidste postforsendelse før Lamb tog magten.
- Tog magten? - Ja.
Tog magten? Hvad foregår der?
Jeg er Marion Pike, forstanderinde.
Charles Swanwick, Overlæge.
- Sygeplejerske. - William Paxton, pedel.
Dr. Benjamin Salt, -
- rette ansvarshavende på Stonehearst Sindssygeanstalt.
Vent, vent, vent, vent.
Hvis du er ansvarshavende, så må det betyde, at Dr. Lamb er...
En sindssyg dæmon af værste slags.
Gode Gud. Gud.
- Hvad skete der? - De puttede noget i vores drikkevarer.
Chloralhydrat. Det er et kirurgisk bedøvelsesmiddel.
Det er farveløs og lugter ikke, men dødbringende i forkert dosis.
Jeg mistede fire læger den aften.
Tre af mine sygeplejere døde. De stakler.
De har planlagt det i månedsvis. De forrædere.
De har bare ventet på det rigtige tidspunkt... til at give os...
En Mickey Finn.
- Jeg kan ikke tro... - Vi får vand og sparsomt med mad.
Men misforstå ikke, doktor, vi er døende.
Vi er døende. Du kan stjæle nøglen fra Finn.
Slip os løs.
De ville få bugt med os inden vi nåede væk.
- Vi må prøve at slås mod dem. - I vores tilstand? Mod alle dem?
De er sindssyge mordere med våben deroppe, Charles.
Kig dig omkring. Ingen af os er klar til at kæmpe.
Nogle af os er allerede for langt ude.
Der er kun én løsning.
Det er dig, Doktor. Du er vores eneste chance.
- Løb, knægt. - Nøglerne.
Løb, knægt. Tag ind til byen. Hent hjælp. Løb.
Nøglerne. Løb. Løb, knægt.
Hvem er det, Eliza? Jeg er bange.
Ingen, min kære. Bare Ole Lukøje.
- Fru Graves. - Vil han prøve at elske med os?
Læg dig til at sove.
Fru Graves, vi må væk herfra med det samme.
Du havde chancen før.
Jeg har fundet Salt og de andre, Fru Graves.
Er du klar over, hvad der sker, hvis du bliver fanget?
- Jeg har en anelse. - Du har ingen anelse.
Kan vi diskutere det senere? Find din varmeste jakke -
- og mød mig i lysthuset om ti minutter.
Vi stjæler en hest og med lidt held, klarer vi den til byen og skaffer hjælp.
Hvorfor tror du, at jeg vil tage med dig?
Fordi jeg ikke kan...
Jeg tager ikke afsted uden dig.
- Jeg må i seng igen. - Hør på mig.
De sindssyge styrer anstalten.
Ja, og jeg er én af dem.
Hvad er det, jeg ser?
Aftenrunden er slut, Doktor.
Jeg fortalte Dr. Newgate, hvordan han finder sit værelse.
Faret vild?
Ja, pinligt.
Jeg ledte efter biblioteket, men må være gået forkert.
Jeg for vild, men jeg fandt vej. Godnat, kan I have en god aften.
Tak, Mrs. Graves.
Finn, følg den unge doktor hen på sit værelse. -
- Med fornøjelse. - Nej, nej, det behøves ikke.
Jeg insisterer, og jeg forventer, at du er her til morgenrunden.
- Halv ni. - Ja, selvfølgelig.
Denne vej, Ted.
Mistænker han noget?
Nej.
Vi må sørge for det forbliver sådan.
Er der noget der bekymrer dig, min kære?
Det kan ikke fortsætte, Silas. Så ender vi med, at blive opdaget.
Foråret er på vej. Folk vil komme. Besøgende.
Vi kan ikke bare holde dem ude.
Grunden til, at vi alle er her. Er fordi, resten af verdenen ville af med os.
Vore familier skammer sig over os, vi er udelukket af den menneskelige verden.
Vi bliver ikke opdaget af den simple grund, at ingen bekymrer sig.
Min mand bekymrer sig.
Jeg lover dig, -
- at du altid vil være sikker. Indenfor disse mure.
Det var det eneste, jeg kunne finde. Der er meget lidt mad.
Jeg tager mere med næste gang. Samt noget hostesaft, til den hoste du har.
Tusind tak, doktor.
Det er mænd med våben, vi har brug for, ikke medicin.
Det er ingen mulighed mere, doktor.
Efter i aftes, har Finn og hans bavianer holdt øje med mig som høge.
Det var knapt nok, at jeg nåede hertil uopdaget.
Kom tilbage. Kom nu, min ven.
Jeg kunne tage fejl, men Lamb virker som, en mand der hellere vil se skuden synke -
- med alle ombord, end opgive sin trone.
Kære Jesus.
Så selvom vi kunne slippe væk, og finde hjælp. -
- så må guderne vide, hvad vi har i vente, når vi vender tilbage.
Vi?
Ja, mig og Mrs. Graves.
Eliza Graves?
Vær ikke et fjols, hun er ligesom de andre.
- Nej, nej, det tror jeg ikke. - Fortæl det til hendes mand.
Vær sikker på, at sige det til hans gode øre, det hun ikke bed af.
Manden er et uhyre, hun havde ret til at forsvare sig selv.
Mrs. Pike, må jeg minde dig om, hvilken side af tremmerne du er på?
Så du kan ikke flygte, eller stjæle Finns nøgler.
Hvad har du så af forslag?
Hør, jeg kom her for at studere hans metoder.
Nu ser Lamb mig som sin protege, hvis bare jeg kunne bevare den tillid -
- og forstå hvordan hans hjerne fungerer, -
- kan jeg måske tale ham til fornuft.
Han myrdede fem soldater med koldt blod.
Og du tror du kan løbe om hjørner med ham?
Hvis bare du kunne give mig hans journal.
Den er væk, som det første han destruerede.
Nå men, jeg må også hellere komme tilbage, inden jeg bliver opdaget.
I medicinskabet, bagved whiskyen.
Inde på hans kontor, eller jeg mener mit kontor.
Han er flygtet før, og han stjal den kortvarigt.
Den fornøjelse skulle han ikke have igen, -
- derfor gemte jeg hans journal.
Okay.
Doktor?
Jeg vil advare dig. Jeg kender ikke Lambs planer med os, -
- men jeg ved at, hvis han tror du kan ødelægge det for ham, -
- så vil han ikke tøve med, at skære halsen over på dig.
Elendige forhold her, men jeg vil snart ændre på det.
Hvilken anden måde, ville være bedre til at byde det nye århundrede velkommen -
- end at skille sig af med alt dette her. Og den gammeldags tankegang.
- Har jeg ret Finn? - Okay så.
Hvad har du tænkt dig, at gøre med de nuværende beboere?
Vi præsenterer dem for resten af befolkningen.
Det mener du ikke.
Hold en mand i et bur og han vil opføre sig som et dyr.
Giv ham hans frihed og han vil huske sin menneskelighed.
Så det er så din plan for, at skabe et oplyst samfund?
Fornemmer jeg lidt skepsis i dit spørgsmål, doktor?
Nej, jeg er bare nysgerrig efter at vide om du tror, der er nogen, -
- hvis forbrydelser er så grove, at det berettiger indespærring?
Sadister, -
- som tilfredsstiller sig selv ved at underkue andre.
Samt de kujoner, der sender yngre mænd i døden.
I krige de selv undgik.
Men bortset fra dem, kan alle blive rehabiliteret.
Ofte på det grundlag, at få deres værdighed tilbage.
- Hvem er dernede? - Det er Orken fra Oxbridge.
- Orken, hvorfra siger du? - Det er et kunstnernavn. -
Hans familie solgte ham til nogle cirkustosser, da han var barn.
Han skadede hans hånd, for et par dage side, da han angreb en sygeplejerske.
Vil du være så venlig, at skifte forbindingen?
Forventer du, jeg går derned?
Kom du her ikke for at få klinisk erfaring?
Jo, selvfølgelig.
Okay, to doser opium, det burde klare det.
Det behøver du ikke.
Hvad regner du med, at jeg synger godnatsang for ham?
Brug dem her.
Psykiaterens bedste allierede.
Pas på pisspanden dernede.
Hallo?
Hør nu her.
Jeg kommer ikke for, at skade dig.
Jeg skal bare se til din hånd.
Gode Gud.
Det er i orden.
- Lamb, hjælp mig. - Øjnene, Newgate. Øjnene.
Arthur.
Arthur. Arthur, hold op. Hold op, Arthur.
Arthur. Arthur.
Tilgiv mig, Arthur.
Må jeg kalde dig for Arthur?
Må jeg?
Jeg ville ikke komme uden din tilladelse.
Jeg vil ikke gøre dig noget ondt. Jeg hedder doktor Newgate.
Men du kan kalde mig Edward. Det er helt i orden.
- Eddard? - Det er rigtigt, Edward.
Arthur, -
- lad os, lad os lige kigge på den hånd, skal vi?
Det går fint. Lad mig se.
- Sådan, Arthur. - Bravo, Doktor.
Bravo.
Kan du tage dine bukser af?
Nej, nej. Det er, det er min skulder.
Vil du ikke nok?
Jeg ordner det, Millie. Du kan vende tilbage til dine pligter.
- Jamen jeg vil gøre det. - Gå nu.
Sid ned.
Vis mig din skulder.
Stædige fjols. Hvorfor lyttede du ikke? Du kunne have forladt stedet for længst.
- Jeg anede ikke, hvad der skete, Eliza. - Det skal du ikke kalde mig.
Fru. Graves, -
- du er nødt til at forstå, du er i fare her.
Jeg kan forsikre dig om at det er jeg ikke.
Giv mig din hånd.
Og hvad med dem dernede?
Hvad med dem?
Fru Pike og kvinderne, -
- lider de meget?
Ja, det gør de allesammen.
Du kan selv gå derned og se.
Eller er du bange for hvad du vil se vil svække din loyalitet til Lamb?
Du har ingen idé om, hvordan det var her før.
Hvilke uhyrer Salt og hans mænd var.
Hvordan vi blev tvunget nøgne og underkastet undersøgelser -
- af den mest oprørende og intime natur.
Vi var spændt fast til borde, og givet medicin til at sløve vores sanser, -
- og blev overhældt med iskoldt vand, og tusind andre ydmygelser -
- som er alt for forfærdelige at nævne, men det vil du umuligt kunne forstå.
Det kan jeg. Det kan jeg godt.
Det kan jeg.
Jeg ved godt, hvad grusomhed er, fru Graves. Jeg kender til det.
Og jeg giver dig mit ord, -
- på at du aldrig mere er nødt til at lide på den måde, du hár gjort. Aldrig.
Hvorfor bekymrer du dig så meget om, hvad der sker med mig?
Fordi... tanken om at du er låst inde i dette galehus, -
- er afskyeligt for alt det jeg tror på, -
- som læge, og... og som menneske.
Undskyld mig.
For pokker da, Swanwick, vil du så opgive det?
Vi har lige så store chancer for at undslippe på den måde -
- som en mand, der graver sig ud af sin egen grav.
Måske, men det vil ikke stå på min gravsten, men derimod vil det stå på din.
Han døde som en hund i mørke.
Du gjorde det. Du gjorde det.
Tag ind til byen. Hurtig. Skynd dig. Skaf hjælp. Skynd dig.
Patientliste. STONEHEARST ANSTALT Dr. Benjamin L. Salt
Jeg forstår stadig ikke hvorfor han går rundt.
Han burde være nede i et bur sammen med de andre.
Jeg kan ikke fortsætte med at køre anstalten helt alene.
- Jeg har brug for en assistent. - Jeg troede, det var mig.
Med medicinsk uddannelse.
Hvor svært kan det være at spille læge? Drej hovedet og host.
Bøj dig forover, unge dame, mens jeg tager et lille kig på dig.
Dine talenter er bedre egnet til andre opgaver.
Som at sørge for at de drukkenbolte holder kedlerne i gang.
Her er hundekoldt.
Hvad har han fundet ud om dig?
Hvad taler du om?
Du har ikke været den samme siden han dukkede op.
Jeg formoder, at jeg føler en vis pligtfølelse over for ham.
Han har forudsætningerne for at blive en fin psykiatrisk læge.
Han minder mig om mig selv, stædig og idealistisk.
Hent en til, gider du?
Jeg fornemmer en åndsfælle i ham.
Jeg tror, han kan forstå, hvad jeg forsøger at udrette her.
Ja, hvor forstående vil han være -
- hvis han opdager Salt og alle de andre?
I det nye år, vil det ikke betyde noget længere.
Der vil ikke være noget at opdage.
Jeg siger dig, jeg har ikke tillid til den klovn. Han er ude på noget.
Måske har jeg taget fejl af ham, -
- men han er meget interesseret i fru Graves.
Han gør ingenting, medmindre han har hende på sin side.
Og det kan jeg forsikre dig om, vil aldrig ske.
Nogen er undsluppet.
Halløj!
Her. Her.
Hvis de når byen, er det slut for os alle.
Det gør de ikke.
Kom nu. Kom nu.
Åh nej.
Rolig, mine herrer.
Gå tilbage. I svin. Tilbage. Gå tilbage.
I behøver ikke græde.
I har mit ord på, at der ikke vil ske jer noget.
Er det hvad du sagde til din mor og søster -
- lige før du skar halsen over på dem?
Ja, Mr. Swan. Men dine metoder har kureret min galskab.
Jeg er en fredelig person nu. Det er jeg.
From som et lam.
Nej!
Det var er en trist og skammelig ting.
Kom nu, Mr. Swanwick.
Lad os komme inden for inden vi alle dør.
Hold da op.
En af dem sprang ud fra Stags klippe -
- og ham her angreb mig.
Hesten blev bange og sparkede den gamle i kuglerne.
Faldt død om.
Selvmordstendenser er ikke ualmindelige blandt de alvorligt sindsforvirrede.
Som vi ved.
Finn.
- Sørg for at liget bliver begravet. - Ja.
Dr. Lamb.
Stak han også sig selv i ryggen?
Han må været landet på noget da han faldt.
Noget skarpt.
Det var ærgerligt.
Nej, du kan ikke bare ignorere det her.
Ignorere hvad, min kære dreng?
Hvis du bare selv ville kigge på liget.
Jeg er ikke retsmediciner. Det er du heller ikke.
- Dr. Lamb, Manden er tydeligt blevet... - Dræbt af en hest.
Jeg har en anstalt at drive og du doktor, -
- har patienter at tage dig af. - Sindssygt.
Hvad sagde du?
- Jeg sagde, det er jo sindssygt. - Sindssygt.
Sindssygt siger du? Hvordan kan du sige, at jeg er sindssyg foran mine ansatte?
- Jeg har ikke anklaget dig for noget. - To patienter er døde, Newgate -
- fordi du ikke gjorde din pligt og passede på dem.
- Silas. - Hvor var du, Newgate, -
- da disse to mænd stak af? Hvor mange skal dø -
- på grund af din forsømmelse. - Silas!
Sygeplejerske, jeg tror vi hellere må komme inden for.
"1. marts 1891".
"Denne gåde, Silas Lamb, bliver ved med at forvirre mig".
"Silas fortæller ingen ting om hans tid som kirurg i hæren".
"Krigen og mest af alt -
- den forfærdelige hændelse, som fik ham indlagt på denne anstalt".
Nej! Nej!
"Alligevel har han ikke noget imod at protestere imod hvad han kalder -
- mine brutale metoder".
"Hvor er det ironisk at blive kaldt grusom, af sådan en mand".
"En mand anklaget for sådanne grusomheder".
Nej! Nej!
"Når du har fundet det en mand frygter mest -
- så har du fundet nøglen til galskaben og muligheden for at kontrollere den".
"Silas ser ud til at frygte meget lidt".
"Men alle mænd har deres punkt hvor de bryder sammen".
"Jeg er bundet af min ed, som hans læge, at finde hans".
"Til at helbrede ham og genoprette ham".
"Jeg tror Silas nyder hvad han fejlagtigt mener er hans kontrol over mig".
"I hans plagede hovedet tror han, at hans ophold bare er en skakspil".
"Jeg er hans bonde, som han kan rykke som han vil".
"Som de fleste børn, så glemmer Silas, at -
- alle spil slutter -
- og der er kun en vinder".
"3. oktober 1899".
"Over de sidste 9 år, har jeg kæmpet med at forstå -
- hvad det er som hjemsøger Silas Lambs sjæl".
"En grusom mor?" "En sadistisk far?"
"En ligegyldig gud?"
"Jeg siger ikke jeg kender svaret".
"Det eneste jeg ved er, at dyr som Silas Lamb skal nedbrydes -
- så de kan blive mænd igen".
Det er et af mine jakkesæt du har på.
Klæder mig godt, synes du ikke?
Jeg måtte selvfølgelig sy den lidt ind, men igen -
- du er en bredere mand end jeg er. Eller var.
Jeg burde ikke være overrasket over, at -
- dræbe ubevæbnet mænd i koldt blod ikke har påvirket din appetit.
Tværtimod.
Deres død har været meget bekymrende for mig selv og mine ansatte.
Ansatte? Mere en flok fulde kroniske onanister.
Sjovt nok har jeg aldrig set et problem i kroniske onanister.
Ikke desto mindre bringer jeg min medfølelse -
- og håber, at ingen andre laver den fejl.
Og for at vise mig fra den gode side -
- så vil jeg forøge rationerne og sende mere frisk vand ned.
Som du ser, min gamle ven, så er jeg modsat dig ikke en grusom mand.
Mens -
- mens jeg er her, -
- så regner jeg med du gerne vil have en rapport om hvordan det går patienterne.
Jeg er skide ligeglad. Det er ikke mit ansvar mere.
De nedtrykte er mindre sløve -
- siden vi har fjernet de store doser opium, som du har givet dem.
De hysteriske er mindre nedtrykte -
- da de ikke har dig mere, til at pille dem i underlivet.
Selv mongolerne trives bedre efter vi har fjernet deres lænker -
- og sat dem til meningsfuldt arbejde i køkkenet.
En skam det ikke hjælper når de dør af sult.
Vi har masser mad.
Nu skal jeg fortælle dig, hvad jeg tror, min gamle ven.
Jeg tror ikke, at du har taget noget for den hoste -
- fordi du glemte at låse medicinskabet -
- og narkomanerne fik fat i stofferne.
Og jeg formoder, at du er iført det tøj -
- fordi det var det varmeste tøj i mit skab -
- hvilket er meget praktisk, når idioterne passer fyret.
Jeg håber, du har nydt det, forgivet at være normal.
Silas -
- har denne maskerade -
- hjulpet dig til at glemme, hvordan det var -
- at skyde disse sølle drenge i hjernen?
- Hr. Finn. - Dr. Lamb.
Find Dr. Newgate. Få ham til at møde mig, i operationsstuen.
I orden. Lad være med at spise. Se om jeg ikke er ligeglad. Dumme gamle ko.
- Millie. - Jeg er træt.
Jeg er træt af at være sygeplejerske.
Hvorfor kan tingene, ikke være som de var før?
Må jeg prøve?
Tak.
Så, vil du prøve lidt for mig?
Han kan ikke lide smagen af det. Nej.
Din søn ikke? Og han kan smage, hvad du kan. Kan han ikke?
- Men hvordan? - Lige igennem ledningen.
Kan du ikke se, hvordan den strækker sig fra mig og ud gennem vinduet til ham?
Han er ude og slås med afghanerne. Det er han.
Du vil ikke have, jeg skal sulte vel?
Mor?
- Daniel? - Gud være lovet.
- Er det virkelig dig, Daniel? - Ja, det er mig.
Hør, ligegyldigt hvor stor afstand, der er imellem os -
- vil du altid være i mine tanker.
Min sødeste dreng.
Hør mor, jeg er nødt til at tage afsted igen -
- på en hemmelig mission, for hendes majestæt dronningen.
- Hvor? - Det må jeg ikke fortælle.
Men der er meget lidt mad der -
- så jeg har brug for, at du spiser for os begge.
Kan du gøre det for mig?
For Daniel?
- Det vil jeg. Det vil jeg. - Sådan der. Sådan.
Godt gået.
Meget godt.
Nej, nej, nej. Gå i seng. Få noget søvn.
- Jeg har stadig nogle bækkener at tage. - Nej, lægens ordre.
I orden. Gå.
Millie, lås døren.
Lidt mere. Meget godt. Det var det.
Sådan der.
Meget godt.
Mange tak. Millie behøvede det hvil.
Lamb kører hende ned, med arbejde for fire sygeplejersker.
På en tom mave, en afdeling uden varme.
Tja, om få måneder er det forår.
Om få måneder, kan vi alle være døde.
Lungebetændelse. Tyfus. Sult. Selv Finn.
Hør, Lambs eksperiment er ved at falde sammen, Eliza.
Han kan ikke se det, på grund af han er forblændet af galskab. Men du er ikke.
Da jeg først kom her til, kunne Millie knapt tale.
Salt havde lagt hende i en morfin koma, for at kontrollere hende.
Lamb tog hende af alt medicin.
Han fik hende til at arbejde i afdelingen. Det var godt for hende.
Hun er vokset til en selvstændig ung kvinde.
Ja, med et sind som et barn, men hun er i live, Edward.
- Du elsker hende, som din egen søster. - Ja.
Det er derfor, jeg aldrig kan forlade hende.
Det behøver du heller ikke.
Virkelig, det behøver du ikke.
Vi kan alle tre tage afsted. Sammen.
Starte et nyt liv, væk herfra.
- Hvor? - Spanien, Italien.
Et sted, hvor solen altid skinner og himlen er blå -
- og... og du er fri til at gøre nøjagtigt, hvad du vil.
Et sted, hvor du virkelig kan være i live.
Det kan jeg få til at ske. Det kan jeg.
Ingenting vil komme imellem os. Ingenting.
Min mand kan.
Hvis han gør, så slår jeg ham ihjel.
Vær forsigtig, Edward -
- når du taler sådan, lyder du ikke som en læge.
Når jeg er sammen med dig... glemmer jeg, at jeg er.
Jeg ville ikke være for tæt på hende -
- hun er lidt af en bider.
Dr. Lamb anmoder om din tilstedeværelse.
- Hvor? - Følg mig.
- Newgate, lige til tiden. - Til hvad?
At hjælpe mig med et eksperimentelt forsøg som, når det er forbedret -
- forventer jeg, at det varsler en ny æra i human behandling af vanvid.
En uheldig sag.
Tror han er den rigtige ansvarlige på Stonehearst.
Det er en almindelig vildfarelse. Ligesom Napoleon og Jesus Kristus.
- Hvad gør du ved ham? - Behandler ham selvfølgelig.
Ligesom Edisons mirakel i vores tid, forviser vi spændetrøjer til historien -
- de kolde bade, bedøvelsesmaskinerne, piskene.
Finn, vi starter med tre sekunder.
Jeg kalder det elektroterapi.
Og jeg tror du vil blive fascineret, over at se -
- hvad der sker, når det bliver sat til patientens hjerne.
Du får brug for en stærkere mave -
- hvis du forventer at blive en god psykiater.
Det ser ud til at gøre ondt. Men jeg forsikrer dig om at han intet mærker.
Ja, men hans hjerte. En smule af det, kan stoppe hans hjerte.
Du må gerne gøre det denne gang doktor.
Hvad? Nej.
- Fem sekunder skulle gøre det. - Men dr. Lamb -
- du kan ikke forestille dig at... - Gør det.
Gør det.
Og nu vil du se -
- de mirakuløse effekter -
- af denne fantastiske terapi.
Hvad er dit navn hr?
Det ved jeg ikke.
Er du den ansvarlige her?
Det ved jeg ikke.
Som du kan se -
- er et sind som, for få sekunder siden var hærget af forvirring, neutraliseret.
Er jeg... er jeg på hospitalet?
Du er en patient på Stonehearst Anstalten.
Hvem er I?
Sig det doktor.
Sig det.
Vi er dine vogtere.
Jeg er bange for at det er det sidste.
Tak doktor.
Hør her, du skal sove lidt hvis du kan -
- du får brug for din styrke. - For hvad?
I aften vil jeg slippe jer fri. Jer alle.
I aften? Hvorfor?
Fordi jeg er bange for at Lambs indgreb på Salt var en prøve.
Jeg er bange for at han vil gøre det ved jer alle.
I aften.
Jeg anerkendte aldrig dr. Salts metoder.
Men det var ikke mit job at kritisere.
Eliza sagde at du altid var meget venlig overfor hende og de andre.
Jeg elskede dem som mine børn.
Selv Lamb?
Der er noget godt, selv i stakkels Silas.
Selvom jeg er bange for at det er væk grundet sindssyge.
Hvordan kan jeg forstå ham?
Dit første instinkt var det rigtige.
Tænk på ham som din patient.
Lad dit sympatiske lys skinne ind i de mørkeste afkroge af hans sind, -
- også vil du måske finde hvad han -
- desperat prøver at holde skjult for dig og ham selv.
Kun da vil du have hvad du har brug for.
- Til at besejre ham? - Nej.
Til at helbrede ham.
Det er svært at forestille sig Lamb som en patient.
Måske skulle du tilbringe noget tid hvor han har tilbragt så meget af hans.
Hvorfor vil du ikke lade mig gå med? Jeg vil gerne med.
Det er ikke anstændigt for en pige på din alder.
Men jeg er ikke en pige. Jeg er en dame. En ret smuk en, faktisk.
Du skulle se hvordan drengene stirrer på mig.
Hør her Millie.
Du skal blive her, med døren låst til jeg kommer tilbage, forstået?
Du vil bare forlade mig her, så du kan flygte med ham, ikke?
- Hvem? - Dr Newgate.
- Millie, det er absurd - Du vil flygte med ham -
- og efterlade mig her hvor jeg skal tørre numser og tømme bækkener.
Så så. Jeg går ikke nogen steder.
Eliza?
Ja skat?
- Hvordan er det? - Hvordan er hvad?
At være forelsket?
Du er skønheden til festen. Du er skønheden til festen.
Du ser smuk ud.
Jeg antager at du vil invitere mig ud at danse?
Tro mig, intet ville være bedre.
Men der er ikke tid.
Du skal gøre mig en tjeneste. Der er noget jeg må gøre -
- og hvis Lamb spørger, sig til ham at jeg trækker frisk luft.
- Sig det. - Hvor skal du hen?
Finde en måde at ende alt det her.
Vent. Edward, vent.
Maden er serveret.
Eliza.
Hvordan går det?
Hvem, mig? Jeg har det fantastisk.
Kan jeg afbryde?
Hvilken smuk kjole.
Og flotte sko.
Tænk på ham som en patient.
Lad dit sympatiske lys skinne ind i de mørkeste afkroge af hans sind, -
- og så vil du måske finde hvad han desperat prøver at holde skjult -
- for dig og ham selv.
Nej!
Pleurisy, formoder jeg.
Udviklet fra katar.
Det stakkels barns hjerte gav op.
Bær liget ovenpå.
Nej, I rører hende ikke.
- Hun er et bedre sted nu. - Nej.
Det var meningen at det her skulle være et bedre sted.
Det er næsten midnat.
En eller anden.
Dig, hent champagnen og tag den herop, hurtigt.
Kom venner, mød mig udenfor.
Det nye århundrede er her snart.
Peter!
Hvor er Peter?
Peter, min pyromanske ven. Du får æren af det.
I aften skal vi varme os, -
- ved ilden fra vores grusomme fortid.
Er du færdig nu, Ted?
Med at pifte champagnen op, altså.
Du giver dem alle en Mickey Finn, -
- men ikke, hvis Mickey Finn giver dig den først.
Hov, det havde jeg ikke regnet med.
Jesus, Mary og Joseph. Det var det andet!
Kom så, kom så.
Så, så, Ted.
- Du er her lige til tiden. - Ja bestemt.
Nå der er du.
Værsgo.
Vil du ikke gøre os selskab, Doktor?
- Jo, selvfølgelig - Lad mig.
Ti, ni, otte, -
syv, seks,
fem, fire,
tre, to, en.
Stop!
Stop! I skal ikke drikke den skide champagne!
Du skal ikke tro på det, du hører. Og kun halvdelen af det, du ser.
Velkommen tilbage, Ted.
Sådan, hvil dig lidt mens vi gør klar.
Jeg er tilbage så hurtigt, som en luder på et bordel.
Kom nu!
Kære venner.
For et par timer siden fejrede vi, starten på det nye år, -
- og i løbet af de næste timer, -
- skal vi fejre starten på en ny dag.
I dette store eksperiment, -
- vi har udført sammen.
Eliza, gudskelov.
Hjælp mig med, at løsne spænderne. Kom nu.
Eliza.
De fandt den her på dig. Hvorfor kom du her?
Du burde vide, hvorfor jeg er her. Det er for at studere medicin.
Du er en løgner, han sendte dig.
- Hvem? - Min mand.
- For at tage mig med tilbage til ham. - Nej.
Jeg tror ikke på dig, hvorfor er du her?
Jeg...
Jeg kom på grund af dig.
- Hvorfor mig? - Hvorfor? Fordi jeg så dig, -
- for seks måneder siden, under en forelæsning. Der så jeg dig!
- Var du der også? - Hjælp mig! En af jer.
- Kom nu. Jeg er ikke sindssyg. - Du så, så forvirret og smuk ud.
Jeg fik kvalme af at se dig blive udstillet sådan.
Se på mig.
Jeg ville have stoppet det, hvis jeg kunne, men det kunne jeg ikke.
J-jeg kunne ikke.
Så jeg svor, at jeg ville finde dig og at intet ville stoppe mig.
Kendte du overhovedet mit navn?
Det var lige meget.
Jo, det betyder noget. Ellers viser det bare, at du er som de andre.
- End hvem? - Min familie, -
- mine læger, og min mand.
Du opfører dig som om, at jeg bare er en eller anden ting -
- man kan handle med, eller have udstillet. En ejendom.
Det er ikke sådan med mig, Eliza.
Nå, hvordan er det anderledes?
Det er dig, der ejer mig.
Undskyld mig kære dame.
Du er nødt til, at komme væk herfra. Rid tilbage til landsbyen.
- Det er tid til Teds store debut. - Eliza, lov mig det, lov det.
Lov det! Eliza. Eliza!
I aften, vil vi vise nåde til en mand, der forrådte os.
Og igennem miraklet af medicinsk videnskab, vil vi skabe ham i vort billede.
Når vi er færdige, -
- er han ikke nødt til at være låst i fangekælderen, som en forbryder -
- men vil gøre os, heroppe i lyset, selskab -
- fuldt ud rehabiliteret.
Og vi skal modtage ham, som en af vore egne.
Det var en skam.
Du ville være blevet en fin doktor, du havde flair for det.
Du er gal.
Vi er alle gale, Dr. Newgate.
Nogle er bare ikke gale nok til, at indrømme det.
- Start det, Finn. - Nu.
Så begynder vi, -
- i løbet af ti sekunder.
Vent, vent.
Før I starter, vil jeg gerne have et sidste ønske opfyldt.
I min venstre lomme, er der et billede af Eliza Graves.
Jeg vil gerne have, hun får det.
Udmærket.
Silas.
Silas!
Bliv ved, hurtigere, hurtigere!
Jeg har ikke brug for dig. Jeg gør det selv.
Eliza. Eliza, mine fødder.
Skynd dig.
Eliza!
Eliza. Se på mig!
Tænd for den, tænd for kontakten!
Hurtigt, mine hænder, Eliza. Bind mine hænder op.
Ud allesammen! Evakuer bygningen! Evakuer!
Tag de her nøgler og befri de andre.
- Hvor skal du hen? - Jeg skal finde Lamb.
Ud med jer allesammen!
Den her vej, fortsæt.
Gå den der vej og fortsæt, hurtigt.
Hjælp mig dog, Dr. Lamb.
Hjælpe mig nu, Dr. Lamb.
Dr. Lamb.
De led Hr. Og jeg -
- og jeg.
Det er ovre, Silas.
- Jeg reddede dem. - Jeg ved det, jeg ved det.
- Jeg reddede dem. - Jeg ved det.
Krigen er ovre nu, Silas.
Sådan ja.
Damer, lad os få patienterne væk herfra.
William. William, kom du med mig.
- Okay, Mrs. Pike. - Kom så.
Ind med jer.
Eliza. Eliza. Eliza.
Herned.
Silas.
Kan du høre mig?
Silas.
Eliza, han er væk.
Eliza.
- Vi kan rejse nu. - Edward, det kan jeg ikke.
Hvad kan du ikke?
Jeg kan ikke forestille mig, at være andre steder end her.
Kan du ikke? Det er jeg sikker på, at du ikke mener.
Ja.
Fordi du er normal, og jeg ikke er.
Jeg er ikke normal.
Jeg er vanvittigt vild med dig.
Eliza, lyt til mig. Hør, hvad jeg siger.
Der er noget jeg må fortælle dig.
Jeg skulle have sagt det tidligere, men jeg var bange for det.
Eliza.
Det er utilgiveligt.
Det er ingen måde, at køre en anstalt på.
Kære Gud.
Er du klar over, at vi har ringet på i over et kvarter!
Vi er nødt til at tale med den ansvarlige, det er yderst vigtigt.
- Nej. - Hvad?
Kan vi ikke tale med ham? Hvorfor fanden kan vi ikke det?
Sådan min kære.
Te, Benjamin.
Homokarl!
Skal jeg forstå det sådan, at De er den ansvarlige her, Frue?
Det er jeg.
Nå, det er upassende, lige meget.
Hvad er det?
Løsladelsespapirer henviser dig til at løslade en af mine tidligere patienter -
- ved navn Eliza Graves. Over i min varetægt.
- Det kan jeg ikke, Hr. - Hvad og hvorfor?
Fordi hun blev udskrevet for tre uger siden.
- På hvis ordre? - Dr. Newgates.
Undskyld mig, hvad?
Dr. Edward Newgate, fra Oxford.
- Det er umuligt. - Hvorfor?
Fordi, min Kære frue, jeg er Dr. Edward Newgate.
Jeg tænkte det nok, vi kom for sent.
Vil I lige fortælle mig, hvad der foregår her?
Den unge mand du kender som Dr. Newgate, er hverken Newgate eller læge.
- Vær ikke fjollet, det var han da. - Det forsikrer jeg dem om, han ikke var.
Jamen, hvem er han så?
En meget modig og forvirret patient, -
- der indtil for to måneder siden, var i min varetægt.
På Betlehem Royal Hospital i London.
Undskyld mig, men det giver ikke mening, doktor.
Hvorfor skulle han flygte fra en anstalt hen til en anden?
For at finde min kone.
- Næste patient. - Nogen spørgsmål?
Det ser ud til, at han blev vild med hende -
- under et foredrag i Oxford.
Noget tid efter flygtede han, og undveg to portører, -
- hvorefter han flygtede via vaskeslidsken.
I processen, stjal han mit lommeur.
Min Derringer og min, -
- identitet.
Det tilstrækkeligt at sige, han er en meget forstyrret ung mand.
Han lider af, at være lystløgner, -
- et af de værste tilfælde, jeg nogensinde har oplevet.
I alle de år, jeg har kendt ham, har jeg stadig ikke fundet hans identitet.
Det kunne være fordi, at han bare er en tom skal.
Ude af stand til at føle.
Umulig at kurere.
Skak, -
- mat.
Undskyld jeg er uenig, Doktor. Ingen er umulige at kurere.
Faktisk tror jeg, at den unge mand har fundet sin kur.
Hvad skulle det så være?
Ikke hvad, men hvem.
Skal jeg fortsætte?
Ja tak.
- Skal vi, Fru. Lamb? - Med fornøjelse, Dr. Lamb.
Danske tekster: SUBLiME
www.nxtgn.org